VAMPYRVOLDTÆGTEN Melodrama i to dele
Oversættelse: Morten Monrad PrimeText International AB
Tekstadmin: www.primetext.tv PrimeText International AB
Hør nu. Lyt til mig.
Du ved hvem jeg er, også selvom dine øjne ikke længere kan se.
Lyt til mig og adlyd. Du og dine søstre må tage jer i agt-
-for I får problemer igen, hvis I ikke gør som jeg siger.
Der kommer fremmede der ønsker jeres undergang.
De er tre, og har alle hver deres metode til at forhøre jer på.
Den farligste, er den der siger, at han vil helbrede jer.
Han tager jeres sjæl, hvis I lytter til hans falske ord.
Hvis I taler med ham tager han jeres evige liv fra jer!
Hør efter. Hvad han end gør eller siger - lyt ikke til ham!
I aften skal I ydmygt begive jer til Treayabas statue.
I skal stille appetitten-
-hos de dæmoner, der kommer på besøg.
De fremmede ankommer. De går først til mig.
Jeg vil fortælle om jer og jeres fortid.
Jeg vil fortælle det jeg finder passende om de fire vampyrsøstre.
Jeg vil fortælle dem legenden.
Lys på hjertet.
To adelsmænd kæmpede imod en af vampyrerne under Ludvig XV.
Men de glemte at hugge hovedet af.
Hundjævelen havde tre vampyrsøstre der passe på hende.
Legenden fortsætter ind i vores århundrede, da nogle bønder-
-slog sig sammen for at fange dem. De voldtog en i nærheden af slottet-
-og jagtede en anden til solopgang. Solen ville have ødelagt hende-
-men en af mændene stak hendes øjne ud, og hun overlevede.
Derfor lever de fire søstre endnu i dag - hvis legenden passer...
Goddag.
Er der nogen?
Mørket falder snart på.
-Hvorfor kom du på egen hånd? -De er skøre, Marc!
Har du ikke noget imod at blive her? Byen ligger ikke så langt væk.
Vi kan sove i dette værelse.
Sæt faklen i vinduet. De skal vide, at vi er her.
-Vil du helbrede dem? -De er hverken skøre eller vampyrer.
De er bare blevet forvirrede af århundreder med hat og overtro.
-Og hvad med slotsherren? -Jeg ved ikke hvordan han passer ind.
Hvad kigger du på? De er her.
Du vil selvfølgelig gerne op.
Men du er bange for mænd, på grund af det der skete. Kan du huske det?
Så... De kastede dig ned på jorden.
De rev din kjole i stykker!
-Og så... -Stille!
-Hvis disse to fanger dig... -Stille!
En kniv? Går du rundt med en kniv?
Død! Død over de to mænd og kvinden!
Død over dem der forfølger os!
Om dagen er I kataleptiske.
Det er derfor I er udmattede.
Vampyrer findes ikke!
I bærer ikke engang alle tegnene!
Det var beviset. I er bange for lyset.
Men ikke Dem, og heller ikke Dem. Og Dem - De er bange for mænd.
På grund af det De tror skete for 50 år siden.
Dem - De drikker fugleblod.
Men ingen af jer ligger i en kiste om dagen! I er ikke vampyrer!
Jeg mødte slotsherren i skoven. Han bekræftede min mistanke.
Jeg vil helbrede dem, men jeg har brug for jeres hjælp.
-Kan man stole på slotsherren? -Nej, men hvem kan man stole på?
Ingen af dem lyver bevidst. De er forblændet af en løgn.
Korsene lukker søstrene inde. Vi må bekæmpe det der gjorde dem syge.
Hvis der sker Brigitte noget, er du på den.
Jeg vil sætte en stopper for det her!
Tag det. Tag det!
Med begge hænder!
Hun er jo bange for lyset!
-Forsvind. -Hvad har hun gjort?
Du ansætter dem fordi de er anderledes.
De er vanvittige og burde indespærres!
Dig og din psykoanalyse! Det er for snobber og intellektuelle!
Man burer tosser inde! Ind i badet med dem!
Det er jer andre der er syge!
Kom, så rydder vi op.
"Den mægtigste guds statue til jorden slået."
"Mysterierne er blevet ofret, templet skændet."
"Råbene fra et oprørsk folk på flugt."
Hvad siger du?
Det er godt, du kan gå.
Hvad laver de? Fortæl hvad de laver.
Fortæl det!
De er ikke længere bange for kors.
Jeg vil vise, at De heller ikke behøver at frygte lyset.
I dag, før solen står op, venter jeg på Dem i alléen.
-Er de stadig på slottet? -De brændte korsene, herre.
De skal dø! Dræb dem, før de gør det af med Dem!
Jeg har altid hjulpet Dem.
Jeg har beskyttet Dem imod bønderne.
De må tro mig, I er vampyrer!
-Men i nat... -Man må acceptere alt!
Vi er alle fordømte på grund af begæret der hjemsøger os.
Vil du dræbe manden der vil redde os?
Han er der ikke, han venter på mig i parken.
-Han vil gøre mig rask. -Du forråder os!
Han skal dø! Har du glemt kavaleren der stak dig ned for 200 år siden?
Fortiden er død. Vi skal leve.
Jeg kan ikke dø, for jeg er vampyr.
Men du skal dø hvis du forråder os!
Hun er død!
Død? Det kan ikke passe? Hun kunne jo ikke dø!
Han har befriet vampyrerne!
Han er en farlig galning. Han har ødelagt korsene!
Han drager os i ulykke!
En af søstrene er allerede død.
Jeres koner og børn bliver de næste!
Jeg har fået nok, vi rejser herfra i dag.
Thomas har ret, de er blot nogle ulyksalige piger.
Ulyksalige piger... Galninger gør mig dårligt til mode.
-Vi rejser efter frokost. -Som du vil, jeg går til byen.
-Hvad er der sket? -lngenting.
Jeg troede, at jeg vandt, men jeg tog fejl. Kom.
Vi må væk herfra og forsøge at redde noget.
Brigitte!
-Skal I af sted? -Følg med os, Deres søster skal med.
-Nu må vi af sted. -Det kan jeg ikke, jeg er blind.
For længe siden, måske 60 år...
-Var De barn? -Nej, jeg var ligesom jeg er nu.
Kom nu, din ækle idiot, vi må af sted. Det er mig der er i fare!
Nok blod! Nok blod!
De smed min søster på jorden og angreb mig med høtyven.
-Hvorfor gjorde de det? -De hader os, fordi vi er vampyrer.
-Hvor mange var de? -Det kan jeg ikke huske.
-Beskriv bønderne. -Alt er sløret.
-Var Deres søster med? -De voldtog hende!
Hvem af bønderne? Hvilken farve øjne?
-Grønne. -De er grå nu.
-Hvor langt var Deres hår? -Til skulderen.
-Hvorfor er det ikke vokset siden? -Det er det også!
De husker ikke bønderne, fordi De ikke var der. Det var en anden!
Det var mig!
-Det var ikke Dem den anden dræbte! -Vampyrer dør ikke!
Der har aldrig eksisteret vampyrer!
Hun er død! Se.
Det var hende! Det er ikke Dem på billedet.
Nogen fik Dem overbevist om, at De er blind, og det hele er fup!
Det alt sammen skal tilintetgøres! De er et monster!
De dræbte min kone! Kom, det er ikke for sent endnu!
De er her, vi må flygte. Men først...
skal De vide, at for mig er De ikke noget monster.
Jeg ønsker... at De straks får det at vide. Giv mig vampyrkysset.
Luder! Du dræbte ham!
Det kan ikke passe, Thomas!
-Væk med revolveren, Marc. -De dræbte Brigitte.
-Og nu, dig... -De har ikke dræbt nogen.
Denne besynderlige sygdom er ikke kun psykisk.
Jeg tog fejl. Og det gjorde jeg hele tiden.
Vampyrer findes.
Det er ikke nogen forbandelse, og det har det aldrig været.
Det er en sygdom.
Dig og dine påfund... Det er din skyld, at Brigitte er død!
Jeg kender ikke til nogen forbandelse.
Jeg vil finde kuren.
Vi er ikke fordømte, det lover jeg.
-De omringer huset. -Der er en hemmelig gang.
Hurtigt!
Anden del VAMPYRKVINDERNE
Jeg dræbte dem. Jeg var nødt til det.
Brigitte er også død. Vidste De det?
Nu vil jeg rejse hjem.
I er heldige, stadigvæk at være i live.
De glemmer de fire søstre.
Og Mathieu, og de andre.
Det var Dem og Deres ven der vækkede de mægtige kræfter til live.
Drag af sted, og glem det hele.
-Nuvel, monsieur... -Jeg gennemførte opgaven.
Ned på knæ for Deres dronning!
Det hele er lægens skyld.
Ved De hvor svært det var at finde de fire piger?
Ved De hvilken lid jeg satte til dem?
Ved De hvor tæt på jeg var at lykkes?
Ved De hvad jeg gør ved dem der forråder mig?
Nåde! Vis nåde!
Kom i gang.
På grund af den svækling må vi begynde forfra.
Men først skal De sørge for at ligene ikke kan identificeres.
Ødelæg deres tøj og sørg for at de er døde for stedse.
De er også vampyrer, glem ikke det.
Nu ved I hvad I skal gøre.
Det vi gjorde, må holdes hemmeligt, selv for dronningen.
Hvis De siger så meget som et ord til hende-
-fører jeg Dem til det hemmelige rum, og der...
Skal jeg forklare det? Kom.
Jeg forlader døden uden at blive levende igen. Du må hjælpe mig.
Hjælp mig med at vælge.
Min tid som menneske er et minde blot.
Da jeg ikke havde brug for blod til at stille denne uudholdelige tørst.
Hvordan gik denne forvandling til?
Hvordan gik din forvandling til?
Jeg ved det ikke længere. Jeg husker kun det forfærdelige slot.
Men inden da - ingenting. Kun denne hvidhed.
Jeg var måske ikke født.
Jo, en kvinde. Skræmmende og streng lænede hun sig over mig.
Alle var hvide. Selv mændene.
Selv kvinderne.
Selv mændene var hvide.
Alt flyder sammen. Huset, menneskene...
Maskerne! De hvide masker!
-Altid denne kvinde. -Vi skal finde kvinden.
Hun vil give os midlet. Stol på mig.
Nej!
Vær ikke bange. Jeg har renset Deres sår.
Lungen er uskadt. Der er ingen tegn på infektion.
De kan være rolig. De kan være ganske rolig.
Kan jeg gå nu?
Vi har hævnet Dem, Deres søster troede, at hun dræbte Dem.
Men De lever. Og nu er hun død, ligesom psykoanalytikeren.
Andre er også døde. Sådan går det hvert eneste vidne.
-Og De skal hjælpe mig. -Ja, madame. Jeg adlyder Dem.
Vi har ikke fundet en af Deres søstres kroppe.
Måske lever hun stadigvæk. Bønderne påstår, at de har set hende.
Vaklende, skør, blodig og beskidt.
Klæderne hang i laser-
-og blodet strømmede fra øjnene. De troede hun var et spøgelse.
-Vi gør hende til et lig. -Som De befaler.
Jeg har brug for liget af en kvinde der for nylig døde en brutal død.
Hvis det lykkes at forvandle hende til en levende død...
Hvem eller hvad kan så stå i min vej?
Du må være stærk så du fuldfører opgaven.
Forsvind! Jeg har bedt Dem om at lade mine patienter være i fred!
- "Mine patienter." -Han tror, at han er vores dronning!
Vores dronning vil møde denne patient i aften.
Og nu går vi!
-De er her. -Jeg tager mig af det.
Nu er vi alene begge to.
Man har overgivet os, det er slut.
De finder os aldrig. Vi drager langt bort.
Men nu skal vi spise.
Så vi genvinder kræfterne.
Lille ven...
Ser man det, en ske.
En til.
Spis nu! Sådan, ja.
Lidt mere. Jeg vil synge lidt... for os.
I mit store palads af krystal solen kan lege frit
Så kommer månen så bleg og kaster sit bløde skær
Kære prinsesse min sagde en stolt kavaler
Deres ansigt er som et broche Deres øjne altid fortrylle mig
Sådan. Hun har lukket øjnene.
Det lykkedes, madame. Men Marc er på kirkegården.
Jeg er bange for, at han vil forstå hvad det er der foregår.
-Skal vi følge efter ham? -Nej, det behøves ikke.
Han kommer tilbage når jeg ønsker det. Vi tager hjem.
Se der! De fortalte ikke det hele!
Er De her, kære kavaler?
De glemte ikke Deres prinsesse?
Det er tid til at forlade mit krystalpalads.
Sørg for, at hun forsvinder.
Se!
Pas på, han er bag os!
Håber ikke at De kedede Dem mens De ventede på os.
Jeg sang og spejlede mig, for at se, om jeg havde skønheden i behold.
Håber ikke, at De ødelagde Deres øjne af al den gråd!
De er den smukkeste!
Vi har syet en vidunderlig kjole til Deres bryllup.
Så bliver jeg mine kavalerer værdig.
-Hvem af os vælger De som mand? -Ham De fanger, er den udvalgte!
Herhen! Herhen, skønne dame!
De skal nok fange ham!
Kom her!
Farvel, smukke krystalpalads.
Jeg skal snart giftes.
Jeg skal dele brudeseng med den mest stilfulde kavaler!
Vores dronning bliver tilfreds!
-lngen anden får det at vide! -Vi skal være de indviede!
Hvor er De?
Måske vil dronningen indvie os nu.
-Favntagets tid kommer snart. -Favntagets tid!
Hun vil fejre flere foreninger.
Måske vier hun de nye, fordi de er indviede.
-Hvem mener du? -Det par hun samlede op på stranden!
-Psykoanalytikeren og pigen? -De er på klinikken.
Det bliver et flot bryllup!
Doktor...
Jeg har brug for Deres hjælp.
-Dit kryb, tro ikke, at... -Lyt til mig.
Vi er i samme båd. Vi er også fanger her.
Jeg tror ikke på Dem! Hvorfor befrier De os ellers ikke fra denne tørst?
-Først har jeg brug for Deres hjælp. -Aldrig!
Jeg vil fortælle noget. Doktoren og jeg elsker hinanden.
For flere år siden blev vi bedt om at passe klinikken af vampyrdronningen-
-så hun kunne eksperimentere med levende døde. Vi havde intet valg.
Hvorfor? Dronningen havde forvandlet mig til vampyr.
Og lige siden, har vi forsøgt at finde en modgift imod vampyrismen.
Aldrig har faren været større end nu.
Hjælp os, jeg bønfalder Dem.
Tak. Jeg tror, at vi sejrer.
Hun har altså forrådt mig...
Men De lyver ikke, for at kunne tage hendes plads?
For at jeg skal gøre Dem udødelig?
Hvis hun har forrådt mig, finder jeg ud af det, og De har intet at frygte.
Men hvis De lyver, bør De frygte.
Jeg finder ud af sandheden. Før hende herhen så hurtigt som muligt.
Lever og nyrer er ødelagte, det var ventet.
Nedre maveregion formindsket.
Se hvor stort hjertet er!
Det må være det - bugspytkirtlen. Vi er tæt på en løsning.
Vi må redde hende, og det haster.
Stop blødningen og sy hende sammen. Vi giver hende modgiften.
Jeg har brug for en hudprøve. Skær en bid løs.
Hurtigt! Kom i gang!
Jeg tror at det lykkes at isolere en bakterie.
Jeg vil ikke opholde Dem længe.
Jeg ville bare stille Dem et spørgsmål.
Til Deres tjeneste, madame. Hvad drejer det sig om?
-Hvorfor har De forrådt mig? -Jeg?
Det har jeg heller ikke.
-De skal nok komme til at tale. -Nej, jeg vil ikke!
Så, nu igen brok.
Jeg vil ikke!
Nej!
Jeg tror at substansen er den rigtige, men den skal aktiveres.
Se her. Denne gang... Selvfølgelig! Se!
Før ham hel til operationsgangen.
Nej!
Hvad er der med dig?
Nu forstår jeg. Bravo!
Hvad gør det ved dig?
I aften må du gå tidligt i seng, så du er frisk i morgen.
Jeg var på kemirenseriet. Her er dine bukser.
Jeg tager min røde kjole med.
-Hvad mener du om det? Og jeg vil... -Brigitte...
Hvordan kan det være muligt? Jeg forstår det ikke.
Alligevel er jeg sikker. Kan det virkelig passe?
Hvordan står det til, Marc? Kan du ikke huske noget?
Jo, jeg kan godt huske det.
Du Gode Gud, hvordan...
Marc! Hvad er der med dig?
Prøv at huske noget.
I morgen tager vi ud på landet nogle dage.
-Med Thomas. -Laver du sjov?
Du er jo syg! Jeg ringer til Thomas.
Vi besøger de fire piger en anden gang.
Brigitte...
Det er virkelig dig.
-Jeg har det bedre nu. -Sikker?
-Skal jeg ikke ringe? -Nej, alt er som det skal være.
Jeg går hen og hilser på Alice.
Jeg lovede at kigge forbi onsdag, og vi skal jo rejse.
Du har ret.
Vi ses senere. Jeg bliver ikke længe.
Tag Dem sammen.
Ned fra bordet!
De må hjælpe mig!
Jeg var nødt til det. De ser jo, at også jeg er deres fange.
Befri mig. Jeg vil sætte en stopper for deres ilddåb.
Skynd Dem.
De får deres straf.
De monstre fortjener ingen nåde!
Og jeg er en af dem.
Du er død, men levende.
Jeg støtter dig når du går.
Din sjæl er ikke længere din.
Den tilhører mig.
Det er min kraft der styrer dine lemmer.
Du er død, men levende.
Jeg støtter dig med alle mine kræfter.
Du er død, men levende.
Min magnetisme er din sjæl.
Dine lemmer adlyder mig.
Din sjæl adlyder mig. Du er død, men...
Jeg - det er jeg.
Det kan ikke passe... at jeg er...
Det var mig der dræbte dig!
Jeg dræbte hende!
Det er tid. Vi vil med en pagt besegle-
-den udødelige races triumf.
Dette bryllup i blodets tegn åbner verdenens porte for os.
Straks vil det store mysterium finde sted-
-og vi får endnu en udvalgt iblandt os.
Og flere kan nyde udødeligheden.
Hele universet bliver en blodig fest, hvor vi får de bedste pladser
Os - vampyrer.
Over hvilke jeg er dronning.
Semizahe!
Tag nu plads og se fuldbyrdelsen af den blodige forening!
Gennem kærligheden og døden finder I det virkelige liv.
Det evige liv.
Dø! Dø for at blive levende igen.
Lad os fryde os, mine venner!
Madame! Madame! Sikken triumf!
Deres majestæt, De er forrådt.
Her er modgiften. Det er færdigt og skal prøves.
-Vil det hjælpe? -Vi må prøve.
Jeg er ikke længere...
en vampyr.
Hun er død. Hun tog modgiften.
Dens virkning er indiskutabel. Den ødelægger vampyrer.
Der er bare det, at...
vi ikke regnede med dette.
Vi er allerede døde, lukket inde i denne lomme.
Her kan livet ikke nå os. Ingen kontakt med de levende.
For at pines mindre.
For, ej at blive lokket til at stille vores dæmoniske tørst gennem andre.
Hvor længe varer det, før vi dør rigtigt?
-Du pines, kan du tilgive mig? -Der er intet at tilgive.
Jeg elsker dig.
Døde - alle er døde.
Ligesom Brigitte, ligesom jeg...
Det forgiftede blod i skålene. Dronningen er død!
Man så hende slæbe sig frem på jorden! Alle er døde!
Jeg er det lille barn der fiskede Deres sjæl op af havet.
Præstegården har ikke mistet sin charme, og haven er ligeså smuk.
Jeg kan se den. Jeg vender tilbage til dødens strålende mørke.
Jovist, mange siger, at når man er død, er man død.
Det er de helt sikre på. Der er bare at ønske tillykke.
Jeg modsiger dem ikke i dag. Vi kan tale om det i morgen-
-i gravenes dyb.
Kære... kære... kære Cordelia!
Kære, kære Cordelia! Kære Cordelia!